o psih
pasme
galerija
forum
zaščita ivali
posvojite psa
Dobrodošel/la,
gost
. Prosim
prijavi
ali
registriraj
se.
ponedeljek, 26.08.2024 : 15:14:14
1 uro
1 dan
1 teden
1 mesec
vedno
Prijava z uporabniškim imenom, geslom in dolžino seanse.
mojpes.net
|
o psih
|
o psih - razno
|
Pes v družini in gospodinjstvu
| Tema:
Pes in dojenček
Strani: [
1
]
2
Vse
Dol
« nazaj
naprej »
Avtor
Tema: Pes in dojenček (Prebrano 11957 krat)
0 članov in 1 gostov pregleduje to temo.
Joanfaca
novinec
Sporočil: 6
Pes in dojenček
«
:
sobota, 21.02.2015 : 22:44:00 »
Pozdravljeni,
s partnerjem si že nekaj časa želiva tako otroka in psa in zdaj sva nekako prišla do točke, kjer imava izpolnjene pogoje za oboje - finančno, časovno itd. Ker bi rada svojo ljubezen do psov in živali na sploh prenesla tudi na svoje otroke, bi rada, da moji bodoči otroci nekako odraščajo s psom.
Razmišljava v smeri zlatega prinašalca, bernskega planšarja ali novofundlanca. Sama imam raje večje, malo bolj mirne pse, ki so radi z družino in otroci. Zanima me, katerega od teh psov najbolj priporočate za družino na vasi, ki sicer ima vrt in bo pes čez dan spuščen (prosim, ne obsojajte me, ker psa ne želim imeti v hiši. Sem pač vajena, da so v hiši samo ljudje in nimam nobenih živali v hiši), ponoči pa bi bil privezan oz. v večjem pesjaku, vendar imamo tudi zelo zaguljene sosede, ki ne bodo tolerirali psov na svoji posesti? Z bernsko planšarko že imam izkušnje - bila je izredno mirna in "lena", tudi na sprehode je nismo mogli zvleči, ker se je preprosto usedla in nas počakala, da smo prišli nazaj
Zanima me tudi, kakšna so vaša mnenja glede elektronskih ograj za pse - ima kdo z njimi kakšne izkušnje? Psa namreč res ne bi rada imela ves čas na verigi ali v pesjaku (v tem primeru ga raje nimam), fizična ograja pa žal ne pride v poštev. Da bi bil ves čas spuščen, zaradi sosedov tudi ne pride v poštev.
Kaj pa priporočate glede časovne uskladitve psa in otroka? Je po vaših izkušnjah bolje imeti prej otroka, da je pes, ko pride k hiši, nanj že navajen ali je bolje, da je pes pri hiši že prej in že nekoliko bolj zrel (in posledično morda tudi pazljiv), ko pride otrok? Pri moji polsestri je oče kupil psa, ko je bila stara cca 2 leti in opazila sem, da je pes zaradi svoje mladosti in razposajenosti med igro včasih malo pozabil, da je še majhna, zato jo je pogosto podrl na tla. Zdi se mi, da bi starejši pes bolj pazil, po drugi strani pa se starejši pes morda ne bi tako rad igral z otrokom.
Vesela bom vsakega nasveta, saj bi to res rada speljala najbolje tako za psa kot za otroka.
Lep pozdrav,
Joanfaca
Logiran
AngSeter
tukaj sem doma
Spol:
Sporočil: 2.679
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #1 :
sobota, 21.02.2015 : 23:36:42 »
Prvo vprašanje glede na to, da bo pes spuščen čez dan... Imate ograjeno?
Logiran
bamfel
rad prihajam sem
Sporočil: 1.186
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #2 :
sobota, 21.02.2015 : 23:41:04 »
Pozdravljena Joanfaca.
Lahko ti opišem mojo izkušnjo. Mladička psa smo pripeljali med štiri otroke, stare od 2 do 10 let. Ko smo ga pripeljali, smo že vedeli, da bo pes z nami v hiši. Zakaj?
Pes, ki je sam zunaj, bo tako vesel družbe, da bo resnično lahko podrl otroka, ko bo skakal po ljudjeh.
Zmanjka ti časa za aktivno ukvarjanje s psom, ki je zunaj, če imaš v hiši otroka.
Majhen otrok- viroze. Cel teden ali več se ne moreš ukvarjati s psom.
Ko pes leži na tleh, se bo otrok ulegel poleg, briga ga, če je tam ravno luža.
Psu bo zunaj dolgčas in bo lajal. Problem sosedje.
In še milijon stvari bi lahko naštevala.
Odločili smo se za to, da je pes z nami v hiši. Socializacija otrok in psa poteka non-stop, lahko jih imaš na očeh. Ko pes leži v dnevni, se otroci lahko cartajo z njim in potem zunaj nimajo želje ležati v lužah s psom. Vadita lahko kar v kuhinji, hkrati ko kuhaš kosilo in paziš otroka. V času viroz res rabiš varuško za otroka, da gre pes lulat, je pa tudi res, da bi naš v takih situacijah najrajši še te izhode črtal. Naš pes tako skrbi za otroke. Res je malo dlake po stanovanju, vendar je tooooliko prednosti, da res priporočam, da o tem še razmisliš.
Saj to ne pomeni, da imaš psa na sedežni in v postelji. Naš na sedežno ne gre, v posteljo pa uradno
tudi ne.
Povezava otroci-pes je res nekaj najlepšega, kar lahko starš opazuje. Tisti spontani trenutki, ki ti prikličejo solze v oči. In VEM, da tako vzgojenega psa ne bi imeli, če ne bi bil ves čas z nami.
Lep pozdrav
Bamfel
Logiran
vesoljka
rad pišem
Sporočil: 486
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #3 :
sobota, 21.02.2015 : 23:55:15 »
"Ljubezen do psov" in "veriga" v istem zapisu preprosto ne gresta skupaj, pika. Me sploh ne zanima, da je omenjena alternativa pesjak, ki je za omenjene - izrazito družinske - pasme bolj slaba tolažba.
Najprej otroka, nato psa. Zdaj se vam zdi vse mogoče in v glavi imate tako popolno nasmejano fotografijo vseh vas štirih, ko pa pride otrok, boste pa znali ugotoviti, da ne boste vedeli, kam v vsakdan vključiti še obveznosti do psa, sploh, če bo ta samo zunaj. No, razen, če je zaposlen le mož, vi a boste do nadaljnjega skrbeli doma za otroke in živali. Če bosta zaposlena oba, pridete z otrokom iz vrtca ob npr. 16h, pred 20h otrok že spi. V vmesnem času bi še kaj skuhali, predvsem pa bi bili radi skupaj z otrokom. Kaj pa s psom? Sploh, ko so dnevi krajši in hladni (kar je večino leta)? Pred službo/vrtcem ga boste počohali v temi, enako, ko boste prišli domov, in se mu potem ob 20h koliko posvetili? Zagotovo ne vsaj za eno uro, kolikor bi si jih zaslužil med preostalimi 23-imi..
Logiran
rava
živim tukaj
Sporočil: 3.641
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #4 :
nedelja, 22.02.2015 : 00:06:06 »
Jaz bi rekla, da v te pogoje zaenkrat ne psa nabavljat, ker nima nobenega smisla imeti nesrečnega psa, prepuščenega samega sebi, s katerim utegne biti zelo veliko težav in to se ne bo dobro izteklo ne za vas ne zanj.
Na vstopni strani foruma je zgoraj cel kup člankov in izjemno dobrih priporočil, ki se jih splača prebrat in razmislit.
- O odgovornem lastništvu psov
- Odgovorno skrbništvo psov
- Divjad - žrtev prosto spuščenih psov
- Ali sem pripravljen na psa?
Poleg tega imaš tu še ta "predal" v forumu
http://www.mojpes.net/forum/index.php/board,29.0.html
Tale forum je neverjetna zakladnica pasjega znanja, res.
Malo naštudirajte.
Logiran
Joanfaca
novinec
Sporočil: 6
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #5 :
nedelja, 22.02.2015 : 00:07:28 »
Pozdravljena oba,
najprej odgovor na prvo vprašanje: ograjeno nimamo, ravno to je težava. Psa si zaradi sosedov ne upam pustiti spuščenega, ker jih je nekaj izredno občutljivih na "mojo zemljo" in "mojo lastnino", poleg tega ne marajo, da kakšen pes hodi po njihovem dvorišču, ker potem razburja njihovega psa, ki je seveda ves živčen, ker ga še v življenju ni nihče izpustil iz 2x2 pesjaka :/ Ravno zato sem razmišljala o elektronski ograji, vendar vem, da imajo nekateri pomisleke, ker naj bi bilo to mučenje živali, spet drugi poročajo, da se je njihov pes po dveh tresljajih navadil in zdaj ve, do kje sme. Prednost je seveda v tem, da imam s.p. in delam od doma, ravno tako je doma tudi tašča, tako da psu pozornosti vsekakor ne bo manjkalo. Nekaj mesecev sem pazila očetovega psa in sem ga imela pod nadzorom spuščenega vsak dan pol dopoldneva in skoraj celo popoldne, tako da sem se že nekoliko navadila, da je psa treba pač imeti pod nadzorom (odraščala sem namreč v bolj samotnem kraju z izredno prijaznimi sosedi, tako da se še privajam, da pes tukaj pač ne more biti ves čas spuščen, kot je bil pri meni doma). Navajena sem sprehodomv in igre.
Bamfel, najlepša hvala za obširen odgovor. Verjamem, da nekaterim res ustreza imeti psa v hiši in da je za nekatere pse to najbrž res edina možna rešitev. Sama žal tega ne morem. Spomnim se svojega otroštva, ko sem vsak dan komaj čakala, da pridem domov iz šole, ker sem vedela, da me doma čaka moja bernska planšarka. Sploh ni bilo pomembno, kakšno je bilo vreme. Mama je vedela, da hočem ven in tako sem cele popoldneve preživela z njo zunaj, četudi je scalo
Valjali sva se po snegu, skakali po lužah in dirkali po soncu. Pozno popoldne oz. zvečer sem jo nahranila in počesala in šla jaz noter, ona pa v svojo uto (privezana je bila zgolj in samo ponoči in še to bolj zaradi njene varnosti, kot pa kaj drugega), kjer je počakala do naslednjega dne. Nikoli ni lajala, če ni bilo nevarnosti oz. neznanega človeka, tudi potepala se ni, ker ni imela potrebe. In ravno to si želim tudi za svojega otroka - najboljšega prijatelja, s katerim bosta skupaj odraščala in rastla
Vesoljka, kot sem omenila že zgoraj, delam od doma, kar pomeni, da imam zelo fleksibilen urnik, poleg tega je doma tudi tašča, ki lahko priskoči na pomoč ob dnevih, ko imam nekoliko več dela. Praktično vedno je nekdo doma, smo pa vsi veliki pasjeljubci. S taščo se moram še celo pogovoriti o nakupu novega pa, ker še vedno ni povsem prebolela smrti prejšnjega, čeprav je minilo že 10 let
In verjemi, da tudi meni ne dišita niti veriga niti pesjak, ker tudi meni ne bi bilo lepo, če bi morala zaprta/omejena gledati druge, kako se sprehajajo naokoli. Ravno zato razmišljam o elektronski verigi, o kateri pa bi rada slišala še kakšno mnenje na podlagi izkušenj, preden se dokončno odločim.
Lep pozdrav,
Joanfaca
Logiran
Joanfaca
novinec
Sporočil: 6
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #6 :
nedelja, 22.02.2015 : 00:12:33 »
Rava, zavedam se, da je pes velika odgovornost, ker sem že od zgodnjega otroštva odraščala s psom. Ravno zato bi rada dobila čim več informacij, preden se odločim za nakup, ker je nesrečen pes in posledično nesrečna družina zadnje, česar si želim.
Res se mi zdi, da je dejstvo, da sva vedno dve osebi doma (jaz imam s.p., tašča pa je nezaposlena), velika prednost, ker bo tako vedno nekdo imel čas za psa, tako da res ne verjamem, da bo pes zanemarjen in zapostavljen.
Hvala za skrb
Logiran
rava
živim tukaj
Sporočil: 3.641
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #7 :
nedelja, 22.02.2015 : 00:18:56 »
Najprej malo naštudiraj ta forum in predpise in boš videla, da pes sploh NE SME biti spuščen.
Značaj sosedov nima tle nobene veze.
Tvoj pes nima kaj hodit okoli njih. To je tudi predpisano in tudi sankcionirano z globami.
Res naštudiraj kaj je korektno skrbništvo psa, preden se spraviš v situacijo, ko boste vsi nesrečni, na koncu pa ponavadi grdo nastrada pes.
Logiran
Joanfaca
novinec
Sporočil: 6
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #8 :
nedelja, 22.02.2015 : 00:24:12 »
Rava, hvala. Imaš prav, pes ne sme biti spuščen brez nadzora. Vendar to pri meni niti ni možnost, četudi bi si tega želela in bi bilo dovoljeno. In mislim, da to vseeno ne odgovori na moja ostala vprašanja in dvome
Lep pozdrav,
Joanfaca
Logiran
rava
živim tukaj
Sporočil: 3.641
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #9 :
nedelja, 22.02.2015 : 00:35:13 »
Kaj več bodo izkušene pesjanarke povedale (jaz sem mačja - z izključno notranjimi mački seveda), ampak to niso pogoji za psa.
Nasvet je iskreno dobronameren
, ker po moje res nima smisla, da se spravljaš v težave s prijavami inšpektorjem, tožbami ali pa tem, da se ti kdo spravi na psa, ga pretepe, poškoduje ali celo zastrupi.
Logiran
Joanfaca
novinec
Sporočil: 6
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #10 :
nedelja, 22.02.2015 : 00:48:50 »
Rava, hvala še enkrat. Mislim, da je prišlo do rahlega nesporazuma
Moji sosedje so morda res nekoliko bolj "zadrti" in nekateri s svojimi psi res ne ravnajo povsem primerno, vendar ima v vasi čisto vsaka hiša svojega psa (večina je na verigi, nekaj jih je v pesjakih) in še nikoli ni prišlo do nobenih inšpektorjev in tožb, kaj šele zastrupljanj. Če je že kak pes zašel na tuje dvorišče, je bilo kvečjemu kakšno manjše negodovanje oz. pogovor z lastnikom psa, če je do tega prišlo večkrat - težava je predvsem v tem, da imajo nekateri spuščene kokoši, ki so jih ti psi seveda prav veselo lovili, kar pa jim seveda ni bilo všče (tudi meni ne bi bilo). Tudi mačke so precej pogoste pri nas in priljubljena tarča pobeglih psov (ki seveda povsem ponorijo, ko dobijo priložnost za kratek pobeg)
Tu sploh ne gre za to, da bi ti ljudje sovražili pse in vsem kar je povezano z njimi. Gre bolj za to, da se mi ne ljubi poslušati negodovanja, ker bi se pes pokakal na njihovem dvorišču, jaz pa tega ne bi pravočasno opazila.
Poleg tega bi rada še enkrat poudarila, da sem kar nekaj časa pazila očetovega labradorca in v tem času ni prišlo do nobenih težav s sosedi, ker je bil lepo vzgojen in seveda vedno pod mojim nadzorom. Tudi ko ga je prijela občasna neposlušnost in je stekel nasproti sosedovim otrokom, s katerimi se je izredno rad igral, ni bilo težav, ker ga kokoši in mačke sploh niso zanimale
In res še enkrat hvala za nasvet. Vem, da je dobronameren, in to je pravzaprav namen forumov, da se predebatira vse možnosti in izpostavi morebitne kamne spotike in težave že vnaprej, še zlasti, ker gre tu za živa bitja in ne za nakup npr. stola.
Lep pozdrav,
Joanfaca
Logiran
Jana
Jana Pahovnik
administrator
Spol:
Sporočil: 29.370
Sijejo zvezdice na nebu ...
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #11 :
nedelja, 22.02.2015 : 09:54:42 »
Pogosto opažam pri odločitvi za psa povsem napačen pristop, tako tudi tule. Morda se motim, vendar skozi vsa sporočila Joanfaca dobim občutek, da ni zavedanja, da kar tako noben pes ne 'spada' v familijo oz. k otroku, da je do tja, kjer lahko zaživimo polno z otrokom in psom, pot zelo dolga in traja lahko tudi nekaj let, včasih pa se sobivanje, kot smo si ga predstavljali, ne glede na naš vložek, nikoli ne zgodi. Ok, ni nujno in ne vedno, vendar računati, da bo pes kar tako postal tole:
"Zdi se mi, da bi starejši pes bolj pazil, po drugi strani pa se starejši pes morda ne bi tako rad igral z otrokom."
, je povsem neodgovorno.
Za katerokoli pasmo in kateregakoli psa velja, da je treba v prvem letu ali še dlje (odvisno od mnogih dejavnikov, vsekakor pa najbolj od pripravljenosti in sposobnosti lastnika) zelo veliko vložiti v psa, torej v njegovo vzgojo in socializacijo, šele potem lahko računaš na to, da bo življenje steklo v utečen ritem. Najprej bo pes lulal, kakal, grizel, trmaril, uničeval ..., kot pasji otrok, potem kot pasji mladostnik, potem pa se šele začel obnašati kot zrel pes, seveda, v kolikor se vanj 'vlaga' čas, energija, potrpljenje in znanje. Pes je kot otrok, pravzaprav. Če vanj v mladosti vlagaš samo hrano in mu nudiš bivalni prostor, bo verjetno zrastel in se razvil v samosvojega, lahko zelo nesocializiranega posameznika, s katerim bo sobivanje nadaljnih 10+ let sama muka, pogosto take pse do njihove smrti 'odložijo' v pesjak. Če pa z njim dnevno delaš, ga učiš in usmerjaš v prvem letu ali nekaj dlje, lahko zraste v krasnega sopotnika, s katerim bo nadaljnje bivanje poezija. Bamfel je razloge, zakaj psa imeti v hiši, super predstavila.
Torej, ne gre za to, katera pasma bo zunaj 'pasala k otroku', temveč za to, koliko ste pri hiši pripravljeni 'vložiti' v vzgojo in sobivanje s psom. Ne v varstvo in fizičen nadzor (da gledaš čez okno, ali pes še leži na pragu), temveč v sobivanje, ki vsebuje poleg fizičnega varstva tudi vzgojo. Namreč, takega psa, ki bi ga izbrali s poličke po karakteristikah, ki bi jih prebral na listku na hrbtni strani, in bi bil na kocino enak, kot tisti iz naših spominov, ni nikjer. Noben pasji mladič se tak ne skoti. Vsakega je treba 'narediti'. Tudi takega psa, ki bi ga 'dali' k otroku, pa bi se igrala ali pazila drug na drugega, ni. V vsakem primeru morajo starši otroka oz. lastniki psa vložiti veliko naporov v oba - psa in otroka - da se ne zalomi in da pes ne pristane umaknjen od družine.
Glede elektronske ograje postavljam vprašanje: Kakšen je vaš backup plan, če se bo elektronska ograja izkazala za neučinkovito tudi pri vas, kot se je že pri drugih (če bo tudi vaš pes ugotovil, da ima ograja omejitve, ki jih lahko sam preseže)? Hipotetično: Kupili boste psa in kupili elektronsko ograjo, le-ta pa ne bo učinkovito delovala, pes bo začel uhajati, fizične ograje ne morete postaviti. Pesjak, ketna ali kaj tretjega?
Ne poznam psa, ki bi kar sam od sebe čakal pri odprtem dvorišču na karkoli. Poznam pa pse, ki pohajkujejo okrog v vsakem trenutku, ko dobijo priložnost. Večinoma velja, da pse s svojim neograjenim dvoriščem najbolj vzgajajo prav priložnosti - do prve priložnosti še nekako gre in ima človek še občutek, da pa ne bo uhajal. Ko si pes v svoji glavi 'prvič odpre vrata', je konec. Potem imamo na izbiro: a.) dogproof ograja, b.) nekajkrat večje napore vložiti v popravljanje napake ali 'dvoriščnega' psa nikoli več ne bomo imeli, c.) pristanek psa v pesjaku ali na ketni.
Psu na neograjenem dvorišču ne grozijo samo nevarnosti s strani sosedov, torej batine, strup in podobno. Grozijo mu tudi avtomobili. Argument, da se tam vozijo samo sosedi, je bučka, saj poznamo nekaj zgodb, ko so pse povozili lastniki na svojih dvoriščih. In ne samo to, pes brez nadzora ogroža druge - lahko sosed na cesti (tudi na vaški ali res orto lokalni) pade s kolesom, ko mu prišiba izza grma vaš pes, lahko se pri tem poškoduje, poleg redne kazni za psa brez nadzora vas lahko še toži in lahko boste celo življenje plačevali odškodnino za njegove poškodbe ... Domišljija naj dela na polno, pa si vseh variant, ki se lahko zgodijo psu, ki ima prost izhod, nikoli ne boste mogli izmisliti.
Povsem narobe je predstava iz zgodb, filmov, svojega ali življenja drugih lastnikov, ki jih poznamo ali se jih spomnimo iz preteklosti. Sploh ponavadi neverjetno idealiziramo izkušnje iz svojega otroštva. Vem, ker to počnejo tudi moji otroci, ob čemer vedno znova pozabijo, kdo se je s psi v resnici ukvarjal, da so oni lahko skupaj počeli karkoli. Varovanje tujega psa nikakor ni enako kot skrb 24/7/365 za lastnega psa, ki vsebuje vzgojo, vzgojo, vzgojo, vsakodnevno rutino, veterinarje, oskrbo med boleznijo, pa varstvo, ko gremo na dopust, odgovornost, ko pes povzroči škodo v družini ali drugim ... Ko gledate tujega psa, kako se igra z otrokom, kako lepo spremlja lastnika na sprehodu ali kako mirno leži na neograjenem domačem dvorišču, ne vidite in se ne zavedate, koliko ur vzgoje in treningov ter kakšna medsebojna interakcija med lastnikom in psom je bila vložena v preteklosti in je verjetno tudi naprej vsak dan.
Nekako mi ne gre skupaj tole: otroku bi privzgojili ljubezen do živali tako, da bi njegovega/vašega psa privezovali pred hišo ponoči in ko ne bi imeli časa? Psa bi pustili na verigi (vrvica ponavadi pač ne zadrži psa, če želi oditi) in od njega pričakovali, da se bo igral z otrokom, ko bo vam pasalo in ko ga boste z verige sneli? Glede na svoje, nekaj 10-letne izkušnje življenja s psi in vmes tudi dvema otrokoma, si tega preprosto ne znam predstavljati.
Za začetek bi predlagala, da najprej razčistite sami s seboj (cela družina), koliko ste v psa pripravljeni vložiti, pa tudi, koliko ste pripravljeni vložiti v otroka, da bo bivanje s psom uspešno. V vsakem primeru, ali kupite psa pred rojstvom otroka ali po njem, sta za uspešno sobivanje vzgoja obeh (ne samo psa) in nadzor nad obema nujna. Otroci in psi ne postanejo prijatelji, ki jih lahko prepustiš skupnemu odraščanju, kar sami po sebi. Še posebej ne, če je pes zunaj.
Logiran
Jana
>>naš živalski svet<<
Joanfaca
novinec
Sporočil: 6
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #12 :
nedelja, 22.02.2015 : 11:09:52 »
Jana, najlepša hvala za obširen odgovor in utemeljene pripombe. Morda sem se nekoliko nerodno izrazila, res pa je, da tudi ne morete vedeti, kakšne so moje dosedanje izkušnje s psom. Seveda se povsem zavedam, da se pes ne skoti kar družinski pes, ki je povezan s svojo družino, a iz lastnih izkušenj vem, da se to da doseči tudi brez tega, da pes živi v hiši. Z vsemi dosedanjimi psi smo se do zdaj veliko ukvarjali - od sprehodov, pasje šole, pogovarjanja, igre, treningov ubogljivosti itd. Z nobenim psom še nismo imeli težav, da bi bili neprijazni, nesocializirani ipd, čeprav smo imeli različne pasme (čistokrvna bernska planšarja, mešanca z labradorcem in nemškega lovskega terierja) z zelo različnimi karakterji.
In pod nadzorom psa si niti slučajno ne predstavljam, da sem ga opazovala skozi okno, ali še čepi na dvorišču. Bila sem zunaj z njim, hodila sva na sprehode, se igrala (labradorec je npr. najraje lovil frizbi ali svoj kos vrvi), zraven pa je bil tudi med opravili - tako poleti kot pozimi. In pazila ga nisem samo 2 meseca, temveč skoraj celo leto, ker je bil oče izredno službeno odsoten in psa ni želel zapustiti v zavetišču, ampak ga je za ta čas dal meni, ker me je pes že poznal in bil name navajen.
Vem tudi, da noben pes 100% ne ustreza karakteristikam svoje pasme. Zaradi hude displazije kolkov smo morali prvo bernsko planšarko uspavati, nato smo kupili drugo. Bili sta si zelo različni, vendar v osnovi še vedno precej enakih značilnosti.
Kar se tiče elektronske igraje, je moj backup ograditi edini možni del vrta, kar bi pomenilo okoli 10 x 8 metrov veliko ogrado, vendar mi je to res rezerva, ker bi pač rada psu dala čim več prostora za tekanje in igro. Res mi je žal, če nekaterim to pomeni malodane mučenje živali, ker ga nimam raje v stanovanju, meni pač ne.
Lep pozdrav,
Joanfaca
Logiran
uraa
midi
Spol:
Sporočil: 2.874
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #13 :
nedelja, 22.02.2015 : 11:51:23 »
Psu je dosti bolj pomembna prisotnost človeka kot pa to, da ima ''čim več prostora in tekanja za igro''.
Imam izkušnjo, kakšen odnos lahko vzpostaviš, če pes biva v boksu in če je pes zraven tebe, v stanovanju/hiši. Čisto druga zgodba in dokler tega ne doživiš, si lahko misliš, da se samo pretirava in nabija.
Tudi moja mama je prej ves čas govorila, da ''pes pa res ni za v stanovanje''. Po kakšnem tednu dni je spoznala, kako zelo se je motila.
Logiran
Jana
Jana Pahovnik
administrator
Spol:
Sporočil: 29.370
Sijejo zvezdice na nebu ...
Re: Pes in dojenček
«
Odgovor #14 :
nedelja, 22.02.2015 : 13:06:51 »
Osebno ne zagovarjam bivanja psa v stanovanju/hiši za vsako ceno, ga pa zagovarjam v primeru, ko namerava psa nekdo 'uporabiti' za sobivanje z otrokom in družino, predvsem iz razlogov, ki jih je naštela bamfel. Pes v resnici za tekanje in igro ne potrebuje ograjenega prostora. Potrebuje nas, da smo, čeprav na neograjenem prostoru, z njim, medtem ko teka in se z njim igramo (ga tudi vzgajamo). Pesjak je za počakat čisto ok zadeva, četudi je za počakat čez noč ali čas med dnevnimi aktivnostmi, ki jih aktiven lastnik opravlja skupaj s psom. Za čuvanje premoženja pa imamo že nekaj časa na trgu veliko cenejše in učinkovitejše alarmne naprave.
Družinskega psa v 21. stoletju res ne vidim kot psa, ki živi v pesjaku ali na verigi. Družinski pes živi z družino, oz. je prisoten pri večini opravil, ki se v družini vršijo. To je, seveda, moje mnenje. Drugače je lahko s psi, ki jim namenimo kakšne druge, predvsem delovne vloge. Pred 15 in več leti so psi brez problema bivali v pesjakih, pa so še vedno (z nekaj vloženega truda) lahko bili družinski psi, saj smo bili vsi veliko več zunaj. Tako otroci kot starši. Tudi sicer smo bili veliko več doma in se ubadali z opravili okrog hiše. Danes je tempo življenja precej drugačen (ne glede na to, ali služimo kruh od doma), predvsem pa je drugačen tempo življenja šoloobveznih otrok in njihovih staršev, kot je bil tempo, ko so se šolali moji otroci ali ko smo se šolali mi. Šoloobvezna vnukinja in njena mlajša sestrica bi sicer radi imeli psa, vendar ga nimata, si pa ne znam predstavljati, kakšno pasje življenje bi to bilo, če bi bil prisiljen v pesjaku čakati na trenutke, ko bo kdo od družinskih članov med vsakodnevnimi obveznostmi našel čas za vzgojo in igro. Tudi slabo vest, ki bi jo obe imeli ponoči, ker bi spali v postelji, pes pa v pesjaku, si znam predstavljati in sem prepričana, da le-ta k vzgoji ne bi kaj prida doprinesla
.
Še nekaj mi ne da miru
Ne predstavljam si, kako naj bi v mladi družini izgledalo družinsko življenje z družinskim psom v pesjaku:
Varianta a.) Recimo, pes pride prej in ga vzgajamo, je v pesjaku, je krasen pes, točno tak, kot smo ga želeli. Otrok se rodi in je, seveda, v hiši. Vsake toliko ga zunaj pokažemo psu, morda celo vzamemo psa zraven, ko gremo z vozičkom na sprehod. Preden otrok toliko zraste, da lahko pride s psom, ki sicer živi v pesjaku, do kakršnekoli igre, bodo minila leta, med katerimi bodo zime, deževna obdobja, bolezni ... Z otrokom med tem časom ne bomo veliko zunaj ... sami pa tudi ne, ker bomo ob otroku. Ko bo otrok tako velik, da bo lahko zunaj s psom, bo minilo vsaj tri, štiri leta ali več. Glede na čas, ki ga bomo (mi, ker otrok je bil premajhen) s psom med tem časom zunaj preživeli ob delu in ostalih obveznostih, je odvisno, ali bo sploh pripravljen deliti našo pozornost z otrokom. Torej, odtrgati svoj čas otroku in ga dati psu? Ko bi lahko imela oba ves čas nas cele.
Varianta b.) Počakamo, da se otrok rodi in ko je iz 'najhujšega', kupimo še psa. Hm, damo ga v pesjak. Vse iz točke a ostane (zime, slabo vreme, dnevne obveznosti, bolan otrok ...), poleg majhnega otroka pa moramo še vzgajati mladega psa. Vsak dan, sicer ne bo kaj prida uspeha. Tole si, kljub izkušnjam z enimi in drugimi, sama ne bi nikoli in nikdar nakopala na glavo, ker je že v štartu obsojeno na dvomljiv uspeh. Namreč, predvideti, koliko časa dnevno bom uspela odtrgati družini in posvetiti psu, je ob majhnih otrocih nemogoče. Zunaj se ponoči psa težko vzgaja, pri mladem psu pa je vsak dan pomemben.
Kaj še ostane za pod c.)?
Psa kupimo pred rojstvom otroka, namenimo mu prostor v hiši, vzgojimo ga v takega, kot želimo. Življenje si organiziramo tako, da opravimo vse pasje in svoje obveznosti brez posebnih težav. Dobimo otroka. Pes je že vajen reda, ve točno, kje in kdaj se počaka, da dobi pozornost in njemu odmerjen čas, sicer pa spremlja dogajanje brez vznemirjenja. Tudi mi smo že vpeljani v rutino pasjih sprehodov, hranjenja, nege, pospravljanja ... Prihod otroka bo s pravilnim pristopom pomenil za psa samo, da je en njegov 'krdelnik' v hiši več. Kasneje, ko otrok pleza okrog, ko shodi, ko mu je vse zanimivo, samo skrbimo za nadzor in vzdrževanje reda: otroku ne dovolimo težiti psu in psu ne dovolimo težiti otroku. Življenje teče brez posebnih organizacijskih prijemov. Pes je zraven, ko je otrok bolan, ko delamo, ko se otrok uči, ko kuhamo ali pospravljamo. Ali bo v napoto, je odvisno samo od nas in našega predhodnega vložka v vzgojo. Otrok je lahko veliko časa s psom (pod našo kontrolo), ne glede na zunanje dejavnike (vreme, bolezen, naloge ...). Veliko več časa bomo tako tudi zunaj s psom in otrokom, saj je treba vsak dan peljati psa na špancir, kamor lahko gre tudi otrok, najprej v vozičku, ko zmore, pa peš.
Komentiram lahko tisto, kar preberem oz. kar iz prebranega sklepam. Veseli me, da sem pomanjkljivo in morda celo narobe razumela predstave o psu v družini. Vsekakor želim, da se vse, kar si želita s partnerjem, izide, tudi v zvezi s psom. Najmanj, kar želim, je pes, ki karakterno ali zaradi vzgoje ne bo tisto, kar od njega v družini pričakujete, zato je zame pomebno opozoriti na različne vidike. To je tudi razlog mojega pisanja. Odločitve bodo vaše, ne moje in prav tako bo vaše življenje z izbranim psom.
Logiran
Jana
>>naš živalski svet<<
Strani: [
1
]
2
Vse
Gor
mojpes.net
|
o psih
|
o psih - razno
|
Pes v družini in gospodinjstvu
| Tema:
Pes in dojenček
« nazaj
naprej »
Skoči na:
Izberi destinacijo:
-----------------------------
aktualno
-----------------------------
=> mojpesObvestila
=> puzzle ...
===> Foto natečaji
=====> foto "12"
=====> foto "živalski svet"
=====> foto "živali v rož'cah"
=====> foto "žival v gibanju"
=====> foto "nasmeh"
=====> foto "trikci"
=====> foto "zob za zob"
=====> foto "uživam življenje"
=====> foto "žival in človek"
=====> foto "pes in blato"
=====> foto "žival in voda"
=====> foto "pes/muc v gibanju"
=====> foto "pes in lakota"
=====> foto "pes v gibanju"
=====> foto "pasje sanje"
=====> foto "pasje poletje"
=====> foto "pes in sneg"
=====> foto "pes in voda"
=====> foto "pes in narava"
===> Literarni natečaji
=> vroče teme
===> Odgovorno skrbništvo ...
===> Potepuhi, napadalni psi, lovci in kmetje
-----------------------------
o psih
-----------------------------
=> nakup psa
===> Rodovniški ali nerodovniški?
=> pasme
===> FCI 1
===> FCI 2
===> FCI 3
===> FCI 4
===> FCI 5
===> FCI 6
===> FCI 7
===> FCI 8
===> FCI 9
===> FCI 10
===> Druge pasme
===> Mešanci
=> vzgoja
===> Vzgoja pasjega mladička
===> Lulanje na sto načinov
===> Težave z vedenjem
===> Napadalnost
===> Dva ali več psov
===> Učenje vaj, veščin in trikov
===> Socializacija in habitualizacija
===> Igre in zaposlitve
===> Značaj, čustva in strahovi
=> nega
===> Nega dlake
===> Nega zob, oči in ušes
===> Nega posamezne pasme
=> zdravje
===> Zajedalci, paraziti, nalezljive bolezni
===> Notranji organi
===> Glava
===> Okostje in muskulatura
===> Koža in dlaka
===> Samice in samci, legla
===> Rane
===> Nevrološke težave
=> prehrana
===> Posamezne sestavine v prehrani
=> oprema
=> šolanje
===> Reševanje
===> Otrok in pes
===> Psi terapevti in pomočniki
=> predpisi in dokumenti
===> Lastništvo psa
=> knjižni kotiček
===> Knjige o šolanju in vzgoji
===> Knjige o zdravju in prehrani
===> Knjige o pasmah
===> Knjige o reji in vzreji psov
===> Razna literatura, revije, koledarji
=> o psih - razno
===> Pes v družini in gospodinjstvu
===> Prevozi psov
-----------------------------
o mačkah
-----------------------------
=> zdravje mačk
=> nega mačk
=> o mačkah - razno
-----------------------------
Kajin kotiček
-----------------------------
=> zavetišče Horjul
===> Horjul - psi iščejo dom
===> Horjul - mačke iščejo dom
===> Horjulčki se javljajo iz novih domov
===> Arhiv Zavetišča Horjul
===> Licitacije, razprodaje, akcije - pomoč Zavetišču Horjul
=====> Božične licitacije
=====> Valentinove licitacije
=====> Tematske licitacije
=====> Razne akcije
=> srečne PASJE zgodbe
=> srečne MAČJE zgodbe
=> zaščita živali in razno
===> Društva za zaščito živali
===> Okoljevarstveni kotiček
===> Peticije
===> Akcije
-----------------------------
o prireditvah
-----------------------------
=> mojpes.net vabi na prireditve
===> Pretekle prireditve
=====> Evropska razstava psov, Celje 2010
=> svet razstav
===> Junior in senior handling
=> svet tekmovanj
-----------------------------
člani med seboj
-----------------------------
=> v spomin
-----------------------------
o mojpes.netu
-----------------------------
=> tehnika
===> mojpesKnjižnica